Shanghai under den japanske besættelse i 1942.
De kinesiske kollaboratørers boligområde.
Jeg er sikker på, at du er heldigere denne gang.
Tillykke med din mands forfremmelse.
Tænk at være ris-officer? - I dag er ris mere værd end guld.
Yee Tai Tai har altid ret. - Mig? Jeg er ingen Buddha.
Jeg advarede din mand mod transporterne. Nu er han altid væk.
Og du kan skeje ud. - Skeje ud?
Jeg har jo altid besøg af hans familie.
Jeg burde have løn for at servere mad for dem og skaffe dem job.
Jamen dog. - Lad os ikke vildlede Mak Tai Tai.
Hun tror bare, vi styrer regeringen.
Gør i måske ikke det?
Japanerne aner ikke, at Kejseren har en anden Himmel over sig.
Spis nu, mens det er varmt. - Jeg burde ikke. Jeg er for tyk.
Alle hamstrer, så hvorfor ikke fedt på kroppen?
Hvad hamstrer folk, Yee Tai Tai? Min mand er jo importør.
Selvom Hongkong er faldet, kommer der stadig skibe i havnen.
Vestlig medicin. Det er helt udsolgt. Bed ham skaffe mere.
I spiste hos Shu Yu i går. - Mak Tai Tai havde aldrig været der.
Alle grinede af mig. - De har to restauranter i Hongkong.
Men Sichuan-kokkenes stærke mad er for stærk til folk i Hongkong.
Det var stærkt i går, ikke? - Jo, så stærkt, at jeg...
Ma Tai Tai, du kom ikke i går. Gemmer du dig for os?
Jeg havde travlt, og du har jo din gæst.
Du lovede at invitere. - Og du meldte afbud forleden dag.
Jeg var nødt til at hente Mak Tai Tai.
Det vidste du, og derfor valgte du den dag.
Har du flere strømper på lager? - Nej, de er udsolgt.
Jeg skal nok tage nogle med næste gang.
Der er mangel på alt i Shanghai. Selv tandpasta.
Sørg endelig for at bo hos mig, når du kommer til byen.
Han holder ikke meget længere. Japanerne henter ham snart.
De bad ikke om at få ham i live. Få det overstået.
Og så general Taicho...
De leder stadig efter de amerikanske våben.
Jeg ser ham i aften. - Han har aflyst middagen.
Han beder Dem møde op i hovedkvarteret i morgen tidlig.
Kommer De tilbage i dag? - Nej, jeg har en aftale.
Min fætter købte en diamant af en russisk aristokrat.
Russerne er da også alle steder. Er den ægte?
I er tidligt i gang.
Du er heldig, at du har hr. Yee til at bakke dig op i dag.
Åh... er det min tur?
Din er noget helt andet. Hvor mange karat er den? Tre?
Den lille sag... den er jo allerede helt umoderne.
Pin Fen vidste mig en på fem karat. Men den var ikke så klar som din.
Hvorfor ringede du ikke? - Jeg havde ikke ret meget tid.
Pin Fen har altid gode ting. - Sidst ville han ikke købe hos hende.
De stiger ellers hele tiden i værdi. - Den var på over ti karat.
En diamant er ikke et vagtelæg.
Så stor en sten ville hæmme dit spil.
Du nægtede at købe den og skæIder stadig ud.
Jeg vinder. - Jeg var så tæt på.
Det er, fordi hr. Yee siger, at diamanter er dårlige for mahjong.
Han burde give en middag. - Det gør jeg gerne. Hvorhenne?
Jeg havde helt glemt, at jeg har en aftale klokken tre.
Hvorfor har du ikke sagt det? Du kan da ikke bare gå.
Der er noget, jeg skal ordne for min mand.
Hr. Yee, tager De ikke min plads? Jeg skynder mig tilbage.
Nu var jeg lige heldig igen. - Jeg har en anden aftale.
Mak Tai Tai, hvor er du streng. - Det er lille Maks penge.
Efter alle disse år kan vi få nogle af dem tilbage.
Måske kan Liao Tai Tai komme. Amah, ring efter Liao Tai Tai.
Tai Tai siger, De kan tage hendes bil. Den venter udenfor.
Det er sødt af hende, men det behøver hun...
Godt nok. Mange tak. Jeg kommer ned med det samme.
Her er færre biler end i Hongkong.
Ingen har råd til benzin mere.
Mak Tai Tai, De taler uden accent. - Min mor er fra Shanghai.
Vi flyttede til Hongkong, da japanerne kom.
Er det sandt?
Udlændinge må kun hæve 20 yuan om dagen. De lever af tørt brød.
Skal jeg hente Dem igen? - Nej tak, jeg tager en taxi.
Kaffe, tak.
Må jeg låne telefonen? - SelvføIgelig.
Jeg må have drejet forkert.
Hallo. - Anden bror? Det er mig.
Ja?
Jeg ringer fra Kiessling's Café. Er alt vel hjemme?
Det går fint. - Også her. Jeg har bare travlt.
Jeg skal ud og shoppe i dag. Jeg tager af sted nu.
Er der ellers noget? - Nej, slet ikke.
Jeg må hellere gå nu. Farvel.
Så er det nu.
FIRE ÅR TIDLIGERE
Slå japanerne, så gifter vi os med jer.
Hvorfor sagde du det? - For sjov. De skal alligevel i krig.
Jeg har hørt, at japanerne har taget Canton.
Mon der er bedre i Hongkong? Vil englænderne kunne beskytte os?
Er din far ikke i England? Hvorfor tog han ikke dig med?
Han tog min lillebror med. Da mor døde, lovede han at hente mig også.
Men nu er der krig. - Jeg tager aldrig tilbage igen.
Krigen har fået mig til Hongkong. Nu vil jeg se resten af verden.
Lad os mødes ved dammen. Så kan vi føIges hjem.
Lai Shu Jin.
Jeg håbede at møde dig her. - Kuang Yu Min, kan du huske mig?
Du var i kvindernes teatertrup på Lingnan Universitet.
Vi starter en teatertrup. Der er audition.
Vi har aldrig spillet sammen med mænd.
Vi er alle gæster her i lånte lokaler.
Vi er nødt til at holde sammen. - Så lad os spille 'Et dukkehjem'.
Et borgerligt stykke i disse tider?
Det skal være patriotisk. Vi samler penge til modstandskampen.
Du er også meget velkommen.
Jeg har aldrig spillet skuespil. - Vi må alle yde noget.
Soldater ofrer deres liv ved fronten, og her lever folk som altid.
Vi må vække folk med vores trommer og gongonger.
Han er typisk instruktør. Hører aldrig, hvad andre siger.
Men det tjener et godt formåI, så måske skulle vi kvinder gå med.
Lad os gøre, som han siger. - Han virker lidenskabelig.
Hans bror døde i kamp mod japanerne.
Hans foræIdre forbød ham at gå i hæren, derfor den reaktion.
Jeg vil heller ikke have, at han går i hæren.
Når jeg vender tilbage til naturen, som nærede mig, vil min sjæI...
Mere til venstre.
Godt. Det er fint.
Prøv så...
Hvad skriver du?
Min far har giftet sig igen. Det er et lykønskningsbrev.
Der er noget, Jeg ikke kan sige.
Jeg ved det godt. Jeg har børn, og jeg er en respekteret mand.
Men når jeg sidder her og ser på dig -...
ved jeg kun én ting...
Når først vi kommer i gang, skal det nok gå.
Tante Chao.
Vi fandt soldaten oppe i bakkerne. - Shiao Hong, er det din bror?
Skynd jer ind. - Hvad er der dog sket?
Sæt vand over. Hvad er der dog sket, min søn.
Han er soldat og ikke din søn.
Min søn kommer hjem til middag i aften.
Lad os slagte en kylling, så han kan spise sig stor og stærk.
Han kommer hjem. Min søn kommer hjem i dag.
Siden min mor hørte, at min bror var død, har hun været syg.
Jeg havde ellers lige strikket den her til ham, men...
...den får han jo ikke brug for mere.
Tag den. - Det kan jeg ikke.
Du har allerede reddet mit liv. - Du giver jo også alt.
Hver gang du slår en fjende ihjel, hævner du min bror.
Jeg er ked af, at jeg er en pige, så jeg skal blive her hos mor.
Men det lovede jeg min bror, at jeg ville gøre.
Din bror?
Han var på din alder.
Siden far døde, havde han ansvaret for familien.
Han sled altid sådan i det.
Når vi høstede, skyndte han sig, så han kunne hjæIpe de andre.
Han var stærk ligesom dig.
Jeg var altid sammen med ham.
Han sagde, at Himlen beskytter ærlige mennesker.
Han var vores eneste håb.
Lad mig bøje mig for dig. For vores land, min elskede bror -...
og vort folk i mange generationer. Kina vil altid bestå.
Det var fantastisk.
Tusinde mennesker, der skreg: 'Kina vil altid bestå. '
Kina vil altid bestå.
Hold op, der var kun 600 pladser og så dem, der stod op.
Folk fra Hongkong er noget for sig. - Sådan var det aldrig i Lingnan.
Det er, fordi vi fortalte en historie om det virkelige liv.
Mange tørrede stadig øjne ved pengebøsserne.
SkåI, alle sammen. Nu har vi endelig fået penge i kassen.
Lad os drikke nu og bekymre os i morgen.
SkåI, broder. - SkåI.
I stedet for at bede om donationer burde vi sæIge billetter.
Hører de, at du er med, bliver vi nødt til at betale dem.
Kom med flasken.
SkåI for vores kvindelige hovedrolle. Hun giver penge i kassen.
Hold nu op...
Studerende i deres søde ungdom -...
bliver morgendagens samfundsstøtter.
I dag fylder vi salen med sange -...
i morgen rejser vi bøIger for at redde nationen.
Kæmpestore bøIger, der kommer rullende ind.
Kammerater, træd frem med al jeres kraft -...
og tag vores lands skæbne i jeres hænder.
Er den tændt?
Kunstnere er nødt til at ryge.
Det er godt at kunne på scenen.
Wongs første cigaret. Hvem vil ha' den?
Tak.
For hvad?
Wong Chia Chi.
Kom herop.
Jeg mødte Tsao forleden. En af min brors gamle venner.
Han arbejder for en kollaboratør.
En af Wang Jingweis topagenter ved navn Yee her i Hongkong.
Wang Jingwei fabler om fred, men hans folk logrer for japanerne.
Yee er i Hongkong for at rekruttere folk.
Det var mit held, at jeg mødte Tsao.
Og det er vores store chance.
Chance for hvad? - Jeg taler ikke om teater her.
Folks applaus kan ikke sammenlignes med at dræbe en rigtig forræder.
Vi har snart sommerferie.
Vi kan skifte identitet og infiltrere Yees husstand.
Måske vil Tsao introducere os for dem.
Vi kunne skaffe os nogle våben. - Hvad ved vi om at slå ihjel?
Vi spiller jo bare skuespil. - Det er let at dræbe en forræder.
Vi kan ikke dræbe nok. Det her gæIder liv eller død.
Hvis vi gør noget, gør vi det stort.
Og hvis vi dør, vil vi ikke have noget at fortryde.
Lad os dræbe Wang Jingweis skødehunde.
Jeg er med dig. - Også mig.
Det er vi selvføIgelig også.
Jeg tvinger ikke nogen til at være med.
Jeg er også med.
Du tabte. - Det er for meget.
Tag du hellere lidt at drikke.
Broder...
Det var godt, at du fandt frem til mig.
Det er skønt at mødes efter så mange år hjemmefra.
Lad os drikke på det. - SkåI.
SkåI for broder Tsao. Vi skal nok få brug for din hjæIp en dag.
Rolig nu.
Har jeg mon overhovedet en chance, broder?
Kunne jeg få arbejde der, hvor du er nu?
Det er et hårdt job. Men jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Hvor er Liang? - Han er stadig deroppe.
Vi har kun råd til at betale for Tsao. - Han får måske mere ud af ham.
Efter nogle få drinks? Næppe.
Udlændingene rejser væk om sommeren, så vi lejer øverste etage.
Hvor får du pengene fra? - Reservebeholdning fra min far.
Jeg bad ikke om noget så flot. - Men Auyang skal være hr. Mak.
Og Wong Chia Chi hans rige kone. De er nødt til at bo godt.
Vi skal have nye møbler og en tjenestepige med hestehale.
Og måske et gedeskæg til hr. Mak.
Vent her.
Pas på det. Det er mit bedste slips. - Her er ingen forpremiere.
Husk dine replikker. Sig så lidt som muligt for at undgå fejl.
I lige måde.
De kommer.
Det er hr. Mak. Mak Tai Tai.
Og hr. Maks fætter fra min fødeby, Kuang Yu Min.
Og det her er hr. Yee og Yee Tai Tai.
Mor jer nu godt. Undskyld, jeg ikke kan tage med.
Beklager, at De skulle komme den lange vej.
Tsao siger, at De er lokalkendt, men vi kunne da køre i vores bil.
Det er ingen ulejlighed. Vil De gerne købe ind nær Central?
Efter to måneder i Hongkong kender jeg kun Central og Repulse Bay.
Det er så pinligt. - Så lad os prøve Tsim Sha Tsui.
Synes De det? - Kør til Tsim Sha Tsui.
Sæt os af først, så må du komme lidt for sent på arbejde.
Jeg vil da ikke forsinke hr. Mak. - Det er et familiefirma.
Hr. Mak, hvad laver Deres firma? - Eksport.
Og lidt import.
Yee Tai Tai, her er så smukt. Vi nåede slet ikke at se os omkring.
Vi bor bare til leje. Da krigen brød ud, gik det hele lidt stærkt.
Mak Tai Tai, er De fra Hongkong? - Nej, jeg kom hertil for at blive gift.
Jeg er født i Canton, og min mor er fra Shanghai.
Så taler du Shanghaidialekten? - Jeg gjorde, men har glemt det meste.
Jeg er selv fra Anhui-provinsen, så mit sprog slår heller ikke til.
Undskyld, De sådan skal slæbe på mine ting.
Det gør jeg gerne. - Han er familie.
Han er også ny i byen og lærer den at kende på den her måde.
Hvad lavede De så i Canton?
Jeg var lærer på en landsbyskole.
Det tænkte jeg nok. De ligner en studerende eller en lærer.
Yee Tai Tai, hvor er De dog observant.
Med alle de sikkerhedsfolk i civil har vi ikke en chance i hjemmet.
Og ude har han chauffør og livvagt.
Vi skal bruge mindst to skydevåben.
Det er bedre ude end hjemme. - Vi må være tåImodige.
Vi har fået kontakt nu.
Yee Tai Tai er vild med Wong og har inviteret hende igen.
Undskyld, jeg er træt.
Må jeg komme ind? - Ja, kom bare.
Jeg skyndede på skrædderen.
Tak.
Hvordan ser ham der Yee ud?
Jeg så kun et glimt af ham.
Han så slet ikke ud, som jeg troede.
Vores kok er lige stukket af. Han stjal ikke noget, forsvandt bare.
Derfor har vi boet på Hotel Peninsula i fem dage nu.
Vi tør ikke tage tilbage. Min mand siger, at det er farligt.
Man kan ikke stole på folk her. Og så taler de kantonesisk.
Ingen kan lave mad, som man gør det i Shanghai.
Jeg kender en restaurant med Shanghai-køkken.
De har karpe med forårsløg. - Tag os med derhen.
Hør lige. Mak Tai Tai kender en ægte Shanghai-restaurant.
Han er virkelig kræsen. - Er det sandt?
Hvilken en? - Det er Chu Jia i Kowloon.
De har den gamle kok fra Tang's i Shanghai.
Den har jeg hørt om. Jeg kommer sent hjem i dag.
Husk selskabet i morgen.
Godaften.
Hvorfor er vi ikke inviteret? - Jeg ved ikke, hvem der kommer.
Det er nok Wang Jingweis kone, Chen Pi Chun.
De vil danne en ny regering. De har også kontaktet min mand.
Ved du, hvad det betyder? Forfremmelse.
Var det ikke det, jeg sagde?
Hvorfor så sent? - Mahjong.
Og undskyld... jeg tabte. - Var Yee der?
Et kort øjeblik, så gik han igen og kom ikke tilbage.
Flyt dig. Jeg er totalt udmattet.
Hej... jeg skød en flaske.
Tillykke. Efter en måned er du lykkelig over at skyde en flaske.
Slå dog mig ihjel, så min far slipper.
Lejlighed, bil, mahjong, shopping og alle dine ludere.
Jeg har kun én far.
Wong Chia Chi går i fint tøj, og jeg er bare en elendig chauffør.
Min far tror, at jeg er faldet for en dansepige.
Han vil gøre mig arveløs. Forestil jer lige det.
Vi har pistolerne. Lad os plaffe nogen ned, inden skolen starter.
Det her er frivilligt. Hvorfor skæIder du ud på Kuang?
Jeg burde have forudset det. Vi er de rene amatører.
Men vi tog en beslutning, og nu er vi inde. Skulle vi så opgive det hele?
Jeg kender vagterne, så jeg gør det og tager konsekvenserne.
Hvordan vil du komme tæt på ham? - Det finder jeg ud af.
Åh... mine papirer er på kontoret.
Hr. Yee. - Mak Tai Tai.
Min bil brød sammen og så i det vejr.
HjæIp lige Mak Tai Tai ind.
Hongkong er så fugtig, at det drypper, når man knytter hånden.
Jeg har ikke engang vænnet mig til det efter alle disse år.
Endelig, Hsaio Tai Tai. Vi troede aldrig, du ville komme.
Hvorfor kommer du tilbage? - Mit møde er aflyst.
Mak Tai Tai, Chu Tai Tai, goddag. - Vi venter på Hsiao Tai Tai.
Spiller du ikke med? - Jeg har travlt.
Bare indtil Hsiao kommer. Det er så længe siden.
Hr. Yee, Deres kone vil så gerne have, at De spiller med.
Så gør jeg det.
Syv-tegn. - Øst.
Min mand er glad for stoffet, men vi kender ingen god skrædder.
Kender du nogen? - Vi har en, der syr alt vores tøj.
Skulle vi så ikke prøve ham? - Hvis du synes.
Syv cirkler. - Syv-tegn.
Men han har travlt med turisterne. - Vil det så tage flere måneder?
Nej, jeg er stamkunde. Jeg kan bede ham tage os først.
Syv cirkler.
Hør lige her. Når hr. Yee en dag har tid -...
kan han bare ringe til mig.
Mak Tai Tai, jeg har dit telefonnummer.
Otte cirkler.
Vi kan købe mere stof på udsalg. - Hr. Yee foretrækker engelsk stof.
Det kommer aldrig på udsalg. - Er det sandt?
Betyder det her, at jeg vandt?
Du har heldet med dig. - Jeg vidste ikke engang, at jeg vandt.
Jeg er virkelig heldig i dag.
Slow, quick... drej rundt.
Drej rundt og rundt og rundt.
Slow, quick, quick. Slow, quick, quick...
Hr. Yee...
Jeg kunne genkende Deres stemme.
Reversen kunne godt være lidt smallere.
Ja, det er pænere med en smal revers.
Burde ærmerne ikke gøres lidt kortere?
Det får Dem til at se mere stilig ud.
Jeg er helt i Deres hænder.
Det er det sidste nye. En smal revers.
Frue, vi har lavet de små ændringer.
Jeg prøver den lige.
Tag noget at spise. Du behøver ikke vente på mig.
Mak Tai Tai må være en god kunde.
Den sidder næsten for stramt. Jeg kan knap nok trække vejret.
Deres kone syntes, stoffet var for udfordrende, og så tog jeg det.
Fint, jeg skifter lige. - Behold den på.
Er det alvorligt med Yee Tai Tai? - Tsao har kørt hende til lægen.
Hun klager over hovedpine. Hun spiller for meget mahjong.
Lille Mak gider heller ikke spille, så det skændes vi om.
Mænd har så meget at tage sig til. Vi har kun mahjong og indkøb.
Mahjong holder os i det mindste hjemme.
Jeg håber ikke, jeg forstyrrede, da jeg ringede i dag.
Lille Mak er næsten altid i Singapore, så hans venner var på besøg.
Jeg tror, de holder øje med mig.
Deres opkald gav mig en undskyldning for at komme væk.
Er det sandt?
Jeg kan godt lide at gøre ting alene.
Lille Mak vil ikke det samme som mig.
Hvad kan du lide at lave? - At gå i biografen.
Det gider han ikke, så jeg går alene.
Han og vennerne taler forretninger. De gider ikke gå i biografen.
Det gider jeg heller ikke. - Men De har travlt.
Man ser film for at fordrive tiden. - Jeg hader mørket.
Vil du have noget at drikke?
En lille smule. For at holde Dem med selskab.
Du har været så venlig. Vi kender næsten ingen her.
Nogle få ligegyldige tjenester.
Hvis man er opmærksom, er intet ligegyldigt.
Hvorfor er her ikke andre? - Fordi maden er elendig.
Det undskylder jeg, men her kan vi tale sammen i fred og ro.
Arbejder din mand meget? - Ja, og jeg ved knap nok med hvad.
Han er i Singapore igen.
Men det er dejligt at have en mand, bare han ofte tager væk, ikke sandt?
Hvad laver han? - Eksport og import.
Hvis du er interesseret i ham, kan jeg tage ham med næste gang.
Mænd har så meget at tale om, mens kvinder bare småsludrer.
Jeg nyder virkelig at 'småsludre' med dig.
De folk, jeg omgås, er højt på strå og påvirker vores nations fremtid.
Men lige meget hvad de siger, ser jeg kun én ting i deres øjne.
Og hvad er så det? - Frygt.
Men du... du virker anderledes.
Du er slet ikke bange, vel? Er du?
Hvad med dig?
Du er klog, men elendig til mahjong.
De har ret. Jeg taber altid.
Undtagen når jeg spiller med Dem.
Skal jeg hente Deres tøj, når... - Jeg ringer til dig.
Jeg har en anden aftale i aften, men jeg kan lige nå at køre dig hjem.
Har du noget imod det?
SelvføIgelig ikke.
De er tilbage. - Sluk lyset.
Du holder vagt.
Jeg føIger dig ind. - Det behøver De da ikke.
Vent her.
De er her nu. Sluk lyset.
De kommer ind.
Fint nok, men skæId ikke ud, hvis De bliver forsinket.
De og Deres aftaler. Ellers kunne De sende taxien hjem.
Og komme med op og få en kop te.
Jeg trænger til en drink.
Han passer på. Han sendte livvagten væk, mens vi var hos skrædderen.
Han stoler ikke engang på Tsao. - Det er da nemt nok.
Næste gang lokker du ham med ind, og så er han død.
Han ville aldrig komme her, men finde et andet sted.
Tsao aner sikkert ingenting. - Forsøgte han på noget?
Hr. Mak er jaloux. - Ikke endnu.
Men jeg ved, hvad han er ude på. Ellers havde han ikke fulgt mig ind.
Han holdt mig tilbage i lang tid.
Han sagde, at han vil ringe igen. For jer vil biografen være det bedste.
Men han er så overforsigtig. Han undgår mørke steder.
Når han ringer igen, er det alvor.
Så har jeg ham på krogen, og jeg bliver hans elskerinde.
Så jeg håber, at I har tænkt over, hvad der så skal ske.
Ved du, hvad du skal gøre?
Sammen med en mand?
Så det har I altså diskuteret?
Hvem af dem?
Liang er den eneste, der har en lille smule erfaring.
Med ludere.
Vil du have noget at drikke? - Nej tak.
Lyset.
Jeg tror, du er ved at kunne lide det. - Hold din mund.
Vi spiser nu. - Jeg er ikke sulten.
Vi har lavet risvælling.
Ja... Hallo, Yee Tai Tai. Hvordan går det?
Jeg ringede for at par dage siden, men du var ikke hjemme.
Jeg ville lige tale med skrædderen. Skal I ikke have tøjet?
Hvorfor ikke?
Flytter i tilbage til Shanghai?
Så ønsker jeg jer tillykke. Kunne jeg lige komme forbi nu?
Det er jo et par dage siden, så jeg ville være kommet alligevel.
Så tager jeg med i lufthavnen. Jeg må i det mindste byde på middag.
Rejser i bare sådan uden videre?
Jaså...
Hils hr. Yee mange gange. Og rigtig god rejse.
Farvel.
Godaften. Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
Huang, er du nu blevet flyttemand?
Hvad vil du, Tsao?
Jeg ville sige farvel til hr. Og fru Mak og alle deres børn.
Hvad vil du egentlig?
Jeg havde mine bange anelser -...
men jeg ville lige se, hvad I var ude på.
Så hr. Mak går på universitet? - Hold nu op, Tsao.
Faktisk tager Yee til Shanghai uden mig.
Så jeg slutter mig til den gode side. Jeg har megen værdifuld viden.
Jeres chefer vil nok finde mig nyttig.
Hvor meget skal du have? - Mindst ti tael guld for dig.
Og så er der Mak Tai Tai. Hende vil Yee betale en formue for.
Du beder selv om det.
Jeg vidste ikke, du var i modstandsbevægelsen.
Hvorfor samarbejdede I ikke med mig?
Vi kommer trods alt fra den samme by.
Du arbejder for en forræder. Så må man regne med den slags.
Han er stadig i live.
SHANGHAl 3 år senere...
De åbner. - Der er åbent nu.
Allerede tilbage? - Godmorgen.
Så er jeg hjemme igen, tante Jen. - Var der brev fra din far?
Jeg ser efter senere.
Jeg går til timer nu.
Lader du hende stadig gå i skole? - Jeg solgte det hus, hun arvede.
Til gengæId skulle hun læse videre. Jeg holder, hvad jeg lover.
Når japanere taler med hinanden, væIger de omhyggeligt ordene.
Hvad angår dig...
...så er du for mig...
En til 'Penny Serenade'.
Er det ikke en ny melodi?
Hvad sagde De?
Er det ikke en ny melodi? - Jo, den er lige kommet.
Den må være dejlig at danse til.
Ikke nu igen.
Krigen, som skal befri Asien, er ved at være vundet.
I 500 år har vi måttet tåle engelsk og amerikansk undertrykkelse.
Det asiatiske folk har endelig vristet sig løs fra Vesten -...
så Asien atter kan komme på asiatiske hænder.
Kampen fortsætter, indtil Asien atter tilhører...
Du vidste det ikke, vel?
I Hongkong blev blev der holdt øje med os.
De kom den nat, du stak af, ryddede op for os og fik os væk.
Hvem var de? - Modstandsbevægelsen.
De har dræbt mange kollaboratører.
De stod også bag mordet på Shanghais borgmester.
Nu ved du, hvor barnlige vi var. Det er så absurd.
Især mig... Hvor var jeg naiv.
Det var min skyld.
Vi har alle betalt prisen.
Hvordan har de andre det? - De klarer sig.
Hvor er de?
Forskellige steder. Det kan jeg ikke sige nu.
Jeg har ledt efter dig.
Jeg opgav universitetet.
Og underviste i et stykke tid.
Jeg har næsten ingen minder fra den periode.
Min far skrev, at han ikke havde råd til at få mig til England.
Han bad mig blive hos min tante i Shanghai og studere her.
Da japanerne besatte Hongkong, var det svært at slippe væk.
Jeg fik først udrejsetilladelse i april.
De sidste år har jeg føIt mig helt tom og hul.
Jeg koncentrerer mig om at studere, lærer endda japansk.
Det glæder mig, at du læser videre. Den vej er lukket for mig.
Har du ledt efter mig bare for at sige undskyld?
Jeg har en mission.
Det job, vi påbegyndte, er stadig uafsluttet.
Yee leder Wang Jingweis efterretningstjeneste.
Han har ansvaret for politiet og er japanernes mand.
Han myrder dommere, journalister -...
og alle, der støtter modstandsbevægelsen.
Vi missede chancen dengang for tre år siden.
Nu kan ingen trænge forbi hans sikkerhedsvagter.
Vi kan ikke røre ham.
Det er for lidt. Mere.
Rør ikke ved noget.
Bare kald mig Gamle Wu.
Kuang har fortalt dig det meste, ikke? Sæt dig ned.
Kan vi gå lige til sagen?
Først, men også sidst.
Før du starter, syr du den her ind i dit tøj.
Hvis du skulle falde i fjendens hænder.
Bare i nødstilfæIde.
Det gør ikke ondt, men du skal nå det, før nogen får fat i dine hænder.
Du har en god hukommelse. Lyt nøje til mine ord.
Gentag dem for dig selv, til de synker helt ind.
Tænk ikke. Du er Mak Tai Tai.
Du har boet i Hongkong, har ingen familie i Shanghai.
Din fjende er meget forsigtig og meget listig.
Bliver han mistænksom, skal han nok få dig.
Det kan jeg godt klare.
Dine papirer.
Du blev gift med hr. Mak for fire år siden.
Du flyttede fra Garden Road til Johnston Road.
Da Hongkong faldt, gik det dårligt, og du blev kurér.
Hjemmetelefon, hr. Maks arbejdstelefon...
Varemanglen i Hongkong, mangelvarer i Shanghai -...
din bankkonto. Du skal huske alt og svare uden at tøve.
Det er det første skridt, og siden er der ingen vej tilbage.
Strømper, medicin og priser på det hele.
Alt er klart.
Nu er det din tur. Har du nogen spørgsmåI?
Et brev til min far. Vil du sende det til ham, når du har læst det?
Efter missionen sender vi dig over til ham i England.
Godt... gå ind og skift tøj. Jeg vil gerne møde Mak Tai Tai.
Er alt klart?
Hotellet er betalt en uge frem. Wang Jingweis folk mødes der.
Yee Tai Tai kommer der konstant, så de skal nok møde hinanden.
Vent på mig på kontoret.
Hun har været i Shanghai flere gange, uden vi har vidst det.
Det er min skyld. Jeg burde have kontaktet jer, men jeg har haft travlt.
Vores hus er fuld af tomme værelser. Du skal ikke spilde penge på hotel.
Hongkong... det er længe siden. - Der er du. Husker du Mak Tai Tai?
Goddag, hr. Yee. De husker mig sikkert ikke.
Jo. Hvordan har hr. Mak det? Og forretningen?
Det går nogenlunde. Har hr. Yee ikke tabt sig?
Det er den ministerpost. Den koster ham hans liv og omdømme.
Spil bare videre, de damer.
En rigtig gentleman. - Ja, når der er gæster.
Er du ikke træt af Great East Asia? - De har sikkerhedsvagter.
Er det så slemt? - Der er bomber overalt. Forfærdeligt.
Vagterne skyder på alt og alle.
Min søster i Singapore siger, at det er blevet værre der.
Hun beder mig blive væk. - Er Hongkong ikke lidt bedre?
Priserne er steget 20 procent. Og det sorte marked er håbløst.
Du ryger ikke, vel? - Jeg har nogle 'Palmers' med til dig.
Jeg henter dem lige. - Tak, dem kan man ikke få her.
Forstået, hr.
Værelset er ikke noget særligt, men her er sikkert.
Jeg ville ellers ikke ulejlige Dem. - Bare du spiller mahjong.
Jeg er jo næsten aldrig hjemme alligevel.
Stadig lige travl. De har tabt Dem.
Du har også forandret dig.
Der er gået tre år.
Krigen er stadig ikke slut, så vi må være glade for, at vi er i live.
Jeg har cigaretter med til Yee Tai Tai, men desværre ikke noget til Dem.
Dit nærvær er en gave.
Husets indretning. Hoveddøren er forseglet.
To chauffører, Guo og Yao. Tjenestefolk fra Yees landsby.
Chaufførerne er vist hans spioner.
Alle kropsvisiteres før en køretur. - Og Yee?
Jeg har set ham én gang. Han er mest ude eller på sit kontor.
Jeg har ingen plan endnu. Hans sekretær hedder Chang.
Hvad mere? - Det ved jeg ikke.
Vær forsigtig. - Jeg har brug for penge.
Det var alt for nu.
Hvordan kan du spille mahjong hver dag uden at blive bedre?
Jeg har for meget i hovedet. Kan ikke koncentrere mig.
Hvordan har de andre det? Huang og de andre?
De spørger meget til dig. Du skal nok komme til at møde dem.
Godt, du ikke gik med. Jeg fik hovedpine.
Hvad spillede de? - 'Wujiapo'.
Falskt og håbløst. De gode kunstnere er i Hongkong.
Jeg sagde til Yee, at hvis Wangs regering ikke har bedre at byde på -...
hvordan skal de så vinde folks hjerter?
Godmorgen. - Godmorgen, hr. Yee.
Mens du tager urtemedicinen, må du ikke drikke te.
Den øger cirkulationen. Han har kolde fødder om natten.
Jeg holder ham varm.
Jeg skal holde mig vågen til et møde. Hvad skal du lave i dag?
Liao Tai Tai har bedt mig spille mahjong med sin gamle mor.
Jeg håber ikke, du presser vores gæst til det også.
Yee Tai Tai har givet mig fri til at gå i biografen i dag.
Det regner. Hr. Yee bad mig køre Dem.
Er det her vejen til Majestic Theater?
Jeg venter i bilen.
De må ikke skræmme mig sådan.
Mit hår.
Spiller du kostbar?
De kan godt lide det sådan. Sæt Dem ned.
Sæt Dem.
Din frakke.
Hun er stille...
...med sænket hoved og bankende hjerte.
Han...
...bukker formelt for at udfylde sin del af rollen.
Hun ryster... - Hvad laver du her?
Jeg holder selskab ved siden af. - Og nu tager De os i at shoppe.
Hvilken ære. Sæt dig hos os. - Kun et øjeblik.
Forstår du deres dialekt? - Lidt.
Jeg hørte tit syngespil som barn. Jeg savner det i Hongkong.
Men nu er du jo her.
Kun ganske kort.
Jeg skal snart til Hongkong igen. Om et par dage.
Sig, hvad du mangler, så skal jeg tage det med tilbage.
Vil fruen have morgenmad? - Nej tak, ikke endnu.
Hvor er hr. Og fru Yee? - Fruen sover.
Herren er taget til Nanjing.
Til Nanjing? Hvor længe bliver han der?
Det ved jeg ikke.
Liang Tai Tai har forstuvet anklen, og Mak Tai Tai har hovedpine.
Giv hende to aspiriner, når hun vågner.
Du kan også servere lidt risvælling for hende.
Hvad nu hvis jeg sagde... at jeg hadede dig.
Så ville jeg tro på dig.
Sådan var de ikke for tre år siden.
Jeg hader dig. - Jeg sagde, jeg ville tro på dig.
Jeg har ikke troet på nogen i lang tid. Sig det igen. Så tror jeg på dig.
Du må være frygtelig ensom. - Ja, men jeg er i live.
Du forsvandt uden et ord i fire dage. Jeg har hadet dig siden.
Nu hvor jeg er tilbage, hader du mig så stadig?
Nej.
Vil du stadig tilbage til Hongkong?
Jeg burde rejse.
Du må finde en lejlighed.
Broder, uanset hvad der sker, må du ikke bryde loven.
Jeg gjorde det ikke.
Jeg ledte efter dig i tehuset. - Nogle af vores topfolk er anholdt.
Heldigvis slap Auyang væk.
Du må ikke opsøge de gamle steder.
Hvornår gør vi det? - Vi må afvente ordrer.
Bed dem om at lade det blive snart. Og så kan vi rejse, ikke?
Jeg ved det ikke. Jeg ved det ikke...
Han er rejst igen. Til Nanjing.
Men hvem ved, hvad der er sandt?
Måske er der en anden kvinde.
Han tog mig til Alley 1237 i forgårs. - Ja, vi holder øje med adressen.
Der var parfume i luften. Jasmin...
Men det var en gammel duft. Der var støv på puderne.
Jeg ved ikke... - Wong Chia Chi.
Wong Chia Chi, se på mig.
Se på mig.
Jeg vil ikke lade der ske dig noget.
Det vil jeg ikke tillade.
Hun sagde, jeg behandlede hende som gammel tofu... Jeg skreg af grin.
Hendes hud lignede da også mapo-tofu til hr. Yees fødselsdag.
Hvor er hr. Yee henne? - I Nanjing. Hun bærer det nu pænt.
Ikke som afdelingschef Qians kone.
Luk døren.
Jeg har ventet på dig.
Så må du være træt. Det er jeg.
Yee Tai Tai sagde, du var i Nanjing. - Jeg har bare haft travlt.
Vi tog en hel modstandsgruppe. Tolv agenter.
Meget veluddannede. Jeg måtte selv afhøre dem.
Den ene efter den anden.
Åh, det glemte jeg.
Mit arbejde interesserer dig ikke.
Du er så forsigtig. Spørger aldrig om noget.
Det vedkommer kun dig.
Du spørger heller ikke mig. Jeg sidder bare her og venter på dig.
Måske ser du en anden. Jeg kan ikke sove.
Hvis det fortsætter, bliver du bare træt af mig.
Er det, hvad du spekulerer på? - Ja, og så mine tab i mahjong.
Alle mine surt tjente penge som kurér.
Jeg går ovenpå. - Sørg for at få noget søvn.
Jeg vil gerne tage dig et særligt sted hen i morgen.
Og du skal aldrig komme herind igen.
Kør mig tilbage. - Ministeren bad os vente her.
Der er gået over to timer.
Uforudset møde. Lad os komme af sted.
Jeg fryser. Hvorfor bad du mig ikke med ind?
Derind?
Mener du virkelig det?
Vil du gerne besøge mit kontor? - Glem det. Bare kør.
Du stirrer på mig. - Du er alt for smuk.
Jeg tænkte på dig i dag.
Chang sagde, at jeg mistede koncentrationen.
Jeg så hans mund åbne og lukke sig, men jeg hørte ingenting.
Jeg kunne lugte dig.
Det var distraherende.
To mænd... vi anholdt to mænd på togstationen i dag.
To vigtige medlemmer af modstandsbevægelsen.
En af dem stak vores agent ned. Den anden fik flækket hovedet.
Men vi var nødt til at afhøre dem alligevel.
Jeg gik med Chang ind på værelset. Den ene var død.
Halvdelen af hans hjerne var væk.
Den anden var en klassekammerat fra militærakademiet.
Han hang ned fra en jernstang. Jeg kunne ikke få et ord frem.
Jeg forestillede mig ham oven på dig.
Hans blod flød ud over min sko. Jeg måtte tørre det af. Fatter du det?
Lovede han dig en lejlighed?
Jeg sagde, at jeg rejste næste søndag. Jeg tror ikke, han bakker ud.
Genialt. Den gamle ulv slækker på sin vagtsomhed.
Når vi ved hvor, kan vi handle. - Nej, ikke endnu.
Hvorfor vente? - Vi skal have information.
Han fandt vores folk og stjal en stor ladning våben fra USA.
Det var et enormt tab. Japanerne leder også efter våbnene.
Wong Chia Chi er kostbar for os.
Hun er ikke uddannet spion og kan ikke klare presset.
Du undervurderer hende. Hun er Mak Tai Tai og ikke agent.
Vores chefer er meget imponerede.
To professionelle kvinder har forsøgt, men han afslørede dem.
De døde efter at have afsløret alt. - Hvad med hendes sikkerhed?
Hun har fået ham på krogen. Vi skulle overtage nu.
Du skal ikke sige, hvad jeg skal gøre. Hør efter.
Yee myrdede min kone og mine børn -...
men jeg kan stadig sidde til bords med ham. Det skal vi kunne.
Jeg dræbte ham gerne selv, men hans liv kan komme os til gavn.
Du fortsætter og underretter mig. Gør intet uden mine ordrer.
Og husk godt på, at for en agent er der kun én ting...
Det er loyalitet. Over for partiet, vores leder og vores land. Forstået?
Bare rolig. Jeg gør, som du siger.
Godt... meget godt.
Du skal holde ham i fæIden. Hvis du mangler noget...
Hvilken fæIde taler du om? Min krop?
Hvad tror du, han er? Han spiller sin rolle bedre end nogen anden.
Han kommer ikke bare ind i mig, men borer sig ind i mit hjerte.
Dybere... hele vejen ind. Jeg tager ham til mig som en slave.
Jeg spiller troligt min rolle, så jeg også kan komme ind i hans hjerte.
Kun når han sårer mig, så jeg bløder og skriger, er han tilfreds.
Så føler han sig i live.
I mørket... ved kun han, at det er virkelighed.
Så er det nok. - Derfor...
Derfor kan jeg torturere ham, så han vrider sig i smerte.
Alligevel fortsætter jeg... - Stop.
Og når han kommer, tænker jeg, at nu sker det.
Måske skyder i ham nu, så hans blod og hjerne splatter ud over mig.
Hold så mund.
Er det hr. Yees idé at tage til det japanske distrikt?
Godaften.
Velkommen.
Jeg søger hr. Yee. - Værsgo, det er den vej.
Frue...
Sikke en dejlig pige...
Kom med herind. Kom med.
Oberst Nakamura. Undskyld.
Søde frue... - Vil hun heller ikke have dig?
Beklager, oberst Sato.
Kvinden her er gæst, ikke ansat.
Keiko, vil du tage dig af oberst Sato? Mange gange undskyld.
Undskyld forstyrrelsen, og hyg jer.
Det må De meget undskylde.
Deres gæst er kommet.
Jeg straffer mig selv ved at trække tiden.
Hvorfor her? - Jeg har lige haft et møde her.
Deres sang lyder som gråd. Som hunde, der hyler for deres herre.
Japanerne slår folk ihjel som fluer, men de er bange.
Da amerikanerne gik ind i krigen, var vores dage talte.
Alligevel sidder vi med udtryksløse ansigter og lytter til falske sange.
Hør lige...
Jeg ved, hvorfor du bad mig komme herhen.
Hvorfor? - Du vil have, at jeg er din hore.
Hore?
Det er vist mere mig, der er en hore ved at komme her.
Må jeg synge for dig? Jeg synger bedre end dem.
Gør du?
Fra jordens ende til det fjerneste hav -...
leder jeg efter mit hjertes føIgesvend.
En ung pige synger, og han går ved hendes side.
Dit hjerte er mit hjerte.
Jeg ser mod nord fra min bolig på bjerget.
Mine tårer falder, og min bluse bliver våd.
Jeg savner ham og finder ingen hvile.
Kun kærlighed, der tåler modgang, er ægte.
Her i livet, hvem påskønner så ikke -...
ungdommens vår?
En ung pige er for sin mand -...
hvad en tråd er for nålen.
Min smukke, dejlige mand -...
...vi er som en trådet nåI og skal aldrig skilles.
Vi er som en trådet nåI og skal aldrig skilles.
Gå du ind. Jeg skal arbejde. - På denne tid?
Jeg vil bede dig gøre noget for mig.
Tag hen til adressen uden på kuverten i morgen.
Spørg efter Khalid Saeed Uddin. Kan du huske det?
Khalid Saeed Uddin.
Hvis han siger noget eller giver dig noget -...
så kom tilbage og fortæI mig det. Men hold det hemmeligt.
Lad det blive mellem os to.
Det er et visitkort. Med Yees navn.
Læg det tilbage igen. Hvad mener du?
Måske mistænker han Wong Chia Chi, så vi bør nok holde os væk.
Men det er farligt for hende at gå alene, så vi holder vagt udenfor.
Tag derhen hurtigst muligt.
Wong Chia Chi.
Jeg er virkelig ked af det.
Det skulle du have gjort for tre år siden. Hvorfor gjorde du ikke det?
Kan jeg hjæIpe Dem?
Er Khalid Saeed Uddin her? - Har De noget til ham?
Ja, det har jeg.
Jeg vil gerne selv give ham det.
SelvføIgelig.
Kom med mig. Undskyld et øjeblik.
Vent venligst her.
Han siger, at De vil tale med mig.
Kom indenfor.
Værsgo at sidde ned.
Deres ven siger, at De er noget ganske særligt.
Og han turde ikke væIge selv.
Så De kan væIge en af dem her.
Og bare rolig, herren har taget sig af betalingen.
Jeg har ikke lavet indfatningen endnu, så det er op til Dem.
Jeg skal bruge størrelsen på Deres finger, så vi kan gøre det rigtigt.
Fint... jeg har noget ganske særligt til Dem.
Den er seks karat.
Et vagtelæg.
Hallo. - Anden broder, det er mig.
Jeg ringer fra Kiessling's Café. Er alt vel hjemme?
Det går fint. - Også her. Jeg har bare travlt.
Jeg skal ud og shoppe i dag. Jeg tager af sted nu.
Det ved jeg godt. - Er der ellers noget?
Nej, slet ikke.
Jeg må hellere gå nu. Farvel.
Jeg er forsinket. Til Ferguson Road.
Lad os tage hen til juveleren først. Jeg tror, ringen er færdig.
Vend om.
Vent her.
Er der noget galt? - Nej, jeg har det fint.
Frøken...
Ringen er vel ikke færdig? - Jo, det er den. FøIg med mig.
Velkommen. Vær venlig at sætte Dem ned.
Mesterværket er færdigt.
Kan du lide den diamant, jeg valgte? - Den betyder ingenting.
Bare jeg må se den på din hånd.
Tillykke, frøken.
Behold den på.
Jeg kan da ikke gå med den på gaden.
Du er jo sammen med mig.
Skynd dig væk.
Taxi.
Hop op, frøken. Hvorhen?
Ferguson Road.
Skal De hjem?
Ja.
Vejen er afspærret igen.
Jeg kan ikke køre videre. Det kommer vist til at tage tid.
Lad mig komme forbi. Det er sent.
Jeg skal hjem og lave mad. - Lægebesøg går an, ikke madlavning.
Wong Chia Chi.
Kom herop.
Vi fik seks. En tidligere patriotisk teatertrup fra Hongkong.
Pigen er Wong Chia Chi. Hun fik ros som skuespiller.
lederen hedder Kuang. Vi har skygget ham.
Vi havde nær fået Gamle Wu, men han slap desværre væk.
Pistolmanden slap ud gennem Uptown Cinema. Alle havde billetter.
I kendte til dem. Hvorfor fik jeg ikke noget at vide?
Der var...
Vi var i tvivl, hvad angik Deres forhold til frøken Wong.
Men alt er på plads nu, og jeg har udsat afhøringen af hende.
Jeg tænkte, at De selv ville foretage den.
Er hun nedenunder? - Lau Lou og Lao Fan har hende.
Vi har taget os af de andre. Det gik let. Deres historier matchede.
Så har jeg intet at spørge om. Vi har de informationer, vi skal bruge.
Hvad gør vi så nu?
Før dem til det sydlige stenbrud.
Intet må komme ud til pressen. Tag jer af dem klokken 22.
Deres ring. - Det er ikke min.
Hvorfor ikke 'Jiu Ru'? - Var vi ikke der med Yang Tai Tai?
Altid Hunan og Sichuan. Det er stærkt.
Uden stærk mad kan man ikke spille ordentligt.
Hvad sker der?
Din assistent og to mænd fra ministeriet hentede hendes ting.
Og nogle ting inde fra dit kontor.
Sig ikke noget.
Spørger nogen, er Mak Tai Tai blevet kaldt tilbage til Hongkong.
Hvad er der sket?
Gå nedenunder. Fortsæt med at spille.